Tidligere på Det var en gang...
- Du vil bli med meg til Storybrooke? - Jeg vil at vi skal være en familie.
Dere var søstre. Lov meg at dere holder sammen.
Du har en annen kjærlighet å finne. Hades. Gå til ham.
- Du sa hva? - For å gi ham en sjanse.
- Hvorfor er det en god idé? - Vi er familie.
Og jeg prøver å stole på Zelena. Hun tror hun kan endre Hades.
- Men Zelena har ikke endret seg. - Du er selv en tidligere sjørøver.
Du har sendt henne for å sjarmere verdens mest svikefulle mann.
Vi vinner ikke krigen mot Hades hvis vi angriper hverandre.
Hun har et poeng.
Hva gjør du her?
Jeg kom ikke for å skade dere. Jeg kom for å få deres...
Jøss, dette er vanskelig. Hjelp.
Hva vil du ha vår hjelp til?
Jeg dro for å møte Zelena og fant denne.
Nei.
- Hun er kidnappet av Gold og Pan. - De vil ha et møte i morgen tidlig.
Gold vil at du skal rive i stykker kontrakten for hans ufødte barn.
Gjør det. Jeg vil ikke miste søsteren min.
Ikke jeg heller. De får det de vil ha, men de vil ikke holde ord.
- Da må jeg ha et ess i ermet. - Heldigvis har du et.
Unnskyld, men du har vært Zelenas kjærlige søster i tre timer. Nei.
- Hvem er mer motivert enn meg? - Emma.
- Hvorfor? - Om Zelena overlever dette,
- kan jeg tilby deg en avtale. - Ikke stol på ham, Emma.
Familien din hadde ikke vært her om det ikke var for deg.
Om du hjelper meg, fjerner jeg navnene fra gravsteinene.
- Så vi kan forlate underverdenen? - Så hva sier du?
Vil du sende familien din hjem eller ikke?
- Er det noen som husker det barnet? - 26 år siden?
- Kokker blir ikke lenger enn 6 uker. - Kanskje en stamkunde?
Maten her er ikke så god.
Beklager, men du finner ingen her som husker dette.
- Uflaks. - Hva?
Jeg hørte deg. Er du journalist?
- Nei, ikke noe sånt. - Du er barnet, ikke sant?
Fra artikkelen? Jeg har vanligvis god intuisjon.
Det er tungt å ikke finne familien sin.
Jeg har støtt på mange blindspor. Takk, men dette skal jeg klare.
- Kan jeg si en ting til? - Ok.
Du er ung og pen. Og jeg ser en som, si fra hvis jeg tar feil,
men en som stjal penger fra et par nærbutikker i Phoenix,
ble arrestert og stakk av.
Hei.
Vis deg selv.
Fint å se at du fulgte instruksene og kom alene.
- Zelena. - Jeg prøvde å stoppe dem, men...
- Det er ikke din feil, men deres. - Jaså?
Vi hadde ikke vært her om du hadde revet kontrakten i stykker før.
- Du hadde ikke noe pressmiddel. - Men nå har jeg det.
Så du kan stå der og rive kontrakten i stykker. Så får du heksen.
- Sånn. Gi meg henne tilbake. - Du kan få henne tilbake.
Men vi sa ikke noe om hjertet hennes.
Kroppen min er klar til å gå på jorden igjen, bortsett fra én ting.
- Et hjerte. Så om det er greit... - Mitt hjerte er beskyttet av magi.
Du er god på magi, men vi er bedre.
- Er du sikker på det? - Jeg trodde du ikke kom deg inn.
Låser er ikke noe problem. Han rev kontrakten i stykker, så dra.
- Er Frelseren på dødsgudens side? - Han kan sende familien min hjem.
Du valgte feil lag, miss Swan. Du får ikke det du vil ha fra ham.
Du gjorde jo det nå. Og derfor lurer jeg på hvorfor du fortsatt er her.
- Du har vel et poeng. - Rumleskaft.
- Han fikk det han ville ha. - Du blir ikke like heldig.
Zelena.
- Går det bra med deg? - Du rev den i stykker for meg.
- Jeg trodde ikke du ville gjøre det. - Når skal du tro på
at jeg vil gjøre hva som helst for deg?
Jeg er i ferd med å bli overbevist.
- Er det... - Hjertet mitt. Det slår.
Hva var det?
Forvisningen min, den er over. Jeg kan endelig forlate stedet for godt.
Veldig snart, på gravplassen, vil det være en portal til Storybrooke.
- Men den lukker seg ved solnedgang. - Det viktigste først.
Jeg holdt min del av avtalen. Din tur.
Vi drar også hjem gjennom portalen. Alle sammen.
- Hvordan havnet den her? - Viserne beveger seg.
Det er bra om du vil dra.
Når de roterer raskt nok, forvandles den til en åpen portal.
Som vi ikke kan gå gjennom på grunn av dem. Så sett i gang.
Med glede.
Sånn. Dere er ikke lenger knyttet til denne sfæren.
- Kjærligheten endret ham. - Man kan ikke endre seg så fort.
Vi kan gå gjennom portalen. Så det er på tide at jeg deler hjertet mitt.
- Ja, skatt. - Gjør det.
- Emma? - Mamma!
- Hvorfor virket det ikke? - Vi kan ikke stole på ham!
Det var ikke meg. Det er visse ting selv ikke jeg kontrollerer.
Min kones hjerte reddet jo meg.
- Hvor lenge var du død? - Rundt et minutt.
Du kom ikke til denne sfæren. Sjelen din forlot ikke kroppen din.
- Så Krok har vært her for lenge? - Og hans kropp råtner der oppe.
Selv om sjelen din kunne returnere, ville dere ikke holdt ut lukten.
- Emma, du må dra uten meg. - Det må være en annen løsning.
Så ingen har dratt til underverdenen og tatt med seg noen tilbake?
Jo. Hvem? Hvem gjorde det? Hvordan?
Det er lenge siden. Det er et rykte. Jeg vet ikke om det faktisk virket.
Fortell meg alt.
- Beklager, men jeg skal ta en dusj. - I jakken? Du sover nok i den også.
Morsomt. Se på tegnefilmer. Jeg er straks tilbake.
Tasha Vinteren 1999
Unnskyld, Tasha. Men jeg tror moren din klarer seg.
Får dere alle denne søketjenesten?
Jeg var sammen med en fyr som var god til å dirke opp låser.
Hancock County tinghus har en fil på meg.
Kanskje de har navnet på gutten som kom med meg eller noe annet.
- Du kan ta meg dit! - Hvorfor?
Jeg kommer meg ut av håndjern, og da slipper du å jakte på meg.
Om du hjelper meg, blir jeg med til Phoenix.
- Jeg vil bare ha noen svar. - Du vil vite hvor du kommer fra.
Tinghuset åpner klokken 09.00 i morgen.
- Orfeus og Eurydike. - Jeg kjenner til denne myten.
Hun døde og han dro til underverdenen for å hente henne.
- Det er de eneste som har rømt. - Men hvordan?
Orfeus hjalp Eurydike ved å gi henne ambrosia, gudenes mat.
Og hvor finner man det? Jeg har ikke sett det på en meny før.
- En heis? Jeg er Frelseren. - Og jeg er guden for dødsriket.
Ambrosia er som et bortskjemt barn, og vil ha kraften for seg selv.
Alt er lukket der nede. Man kan ikke hoppe inn og ut i en røyksky.
Dette er den eneste veien. Og dere er på egen hånd der nede.
Og så står vi i en ambrosiaeng? Det kan ikke være så lett.
Jeg er ikke sikker. Selv jeg har ikke vært så langt nede.
Så vi drar til det ene stedet som selv djevelen frykter.
- Han er ikke djevelen. - Og det er ikke fordi jeg er redd.
Det er en prøve for å sikre at kun de som er verdige til å spise ambrosia
kan nå den, og du må tilby hjertet ditt til vurdering.
Uten magi, hvordan skal jeg ta ut mitt eget...
Det skal du ikke. Min gave til deg. Ta godt vare på det.
- Vi gjør ikke dette flere ganger, ok? - Jeg vil bare hjelpe.
Er det dødelig å ikke bestå prøven?
- Man skulle tro det. - Du må ikke gjøre dette.
Og du måtte ikke ofre deg selv for å redde oss alle fra De mørke.
- Vi drar. - Jeg venter på dere her.
- Regina. - Er dere ikke her før solnedgang...
- Drar alle. Lov meg det. - Dere kommer tilbake.
- Jeg er glad i deg, mamma. - Jeg er glad i deg også.
Hun aksepterer ikke den du er, men det gjør jeg. Selv om du forlot meg.
Rørende, pappa. Å bli forlatt gjør vondt, ikke sant?
Men nå som kontrakten er borte, bryr jeg meg bare om én ting.
Å få Belle hjem så faren kan vekke henne.
Jeg vil hjelpe deg. Men det blir vanskelig uten hjertet du lovte meg.
Der er mannen jeg husker. Du tenker alltid på hva du tjener på det.
Det er noe du kan tjene på det også.
Pandoras eske. Du kan holde henne trygg i den i bytte mot et hjerte.
Ellers kan det hende at dere begge går glipp av portalen hjem.
Den er snart åpen, men bare til solnedgang. Har vi en avtale?
Tikk, takk.
Vi kan ikke bare sitte her og vente.
Vi må det. Straks de kommer ut av heisen, går vi gjennom portalen.
Hva med Operation Firebird? Vi må hjelpe folkene som er fanget her.
De var fanget her pga Hades. Som ikke skal være her lenger.
Underverdenen blir et sted der folk kan ta seg av det de har ugjort.
Ja, men mange her vet ikke hva de har ugjort.
Som Forfatteren, kan jeg kanskje fortelle dem det.
- Hva foregår? Hva gjør de her? - Hallo til deg også.
Skal du ikke la datteren vår se moren sin?
- Regina... - Det er ok, de hjelper oss faktisk.
- Vi vil begge forlate dette stedet. - Navnene er fjernet fra gravsteinene.
- Så hva gjør vi her fortsatt? - Han har et poeng.
Vi kan ta med barnet til gravstedet og gå gjennom.
- Ikke uten Emma og Krok. - Henry har rett. Vi kan hjelpe folk.
- Robin, ta barnet til portalen. - Nei! Jeg forlater deg ikke her.
Det er mange folk her nede som bærer nag til deg.
- Så gi barnet til Zelena. - Er du gal?
- Vi kan stole på henne. - Kanskje du kan det.
Jeg hadde ikke gjort dette om det ikke var det beste for datteren din.
Takk.
- Går det bra med deg? - Jeg trenger å være litt alene.
- Hvem er det? - Bare meg, kjære. Ikke vær bekymret.
Du vil ikke huske noe av dette.
- Pokker ta. Går det bra med deg? - Det er visst her vi skal av.
Hvor lang tid tar det å finne en fil? Jeg ber dem om å skynde seg.
- Rustning. - Hva?
Jakken min, den du latterliggjør. Den er rustningen min.
- Hva snakker du om? - Du tenker ikke klart.
Du er emosjonell. Det er derfor du havner i trøbbel.
Kan jeg gi deg et råd? Du må lære å beskytte deg selv.
Det vi finner ut her, vil ikke fikse alt. Finn din rustning.
- Frøken, jeg har filen din. - Den er for tynn. Samme artikkel.
Det står noe om gutten. Ser ut som han forsvant.
Liste over hva jeg hadde med meg.
- Beklager. - Noe mangler. Kan du ta en titt til?
- Let litt til. Jeg gjør det selv. - Jeg ringer vaktene.
- Noe kunne ha falt ut av mappen. - Du griper etter et halmstrå.
Ro deg ned. Du sa at du skulle bli med meg etter dette. Nå drar vi.
- Jeg gir ikke opp. - Kanskje du burde det.
Gjør det for din egen skyld. Dra til Phoenix og begynn på nytt.
Du kan starte et nytt liv.
Du vil bare ha meg med til Arizona for å få dusøren for meg.
Jeg måtte ikke gi opp en hel dag for å gjøre dette for deg.
Jeg holdt ord, nå må du gjøre det samme.
Hat meg om du vil, men i morgen drar vi tilbake til Phoenix, forstått?
Jeg forstår.
Kom igjen, det er Arizona, ikke helvete.
Her. Det du har ugjort.
Jeg visste ikke at jeg var så sint på Blygen. Takk.
Kan du si til brødrene mine at jeg savner dem?
Det skal jeg. Leroy, Sinnataggen, snakker mye om deg.
- Noe tegn til mamma og Krok? - Nei, men vi har fortsatt tid.
Ikke vær så sikker på det! Det stemmer, pakk. Flytt dere!
Jeg tror ikke det du har ugjort vil føre deg til et hyggelig sted.
Jeg vil ikke hente historien min. Jeg trives i denne sfæren.
Når Hades er borte, trenger underverdenen en ny hersker.
Det er den eneste fordelen ved denne skjebnen.
Men jobben er meningsløs uten beboere å plage.
- Vi vil ikke la deg skade dem. - Tror du jeg vil ha bare dem her?
Nei, jeg vil ha dere alle her.
Det var jo din sønn som nektet å skrive meg tilbake til live.
Og du, du oppløste min James, det beste leketøyet i lekegrinden.
Du har fortsatt ikke sagt hvordan du skal hindre oss i å dra.
For alt din magi kan gjøre, er å få en hund til å rulle rundt.
Sant. Jeg har ikke magi til å holde dere fanget her.
Men det har jeg.
Flytt deg, David! Du tvang meg, barneeter!
- Regina! - Hva pokker...?
Ingen slipper ut før solnedgang, når portalen lukker seg.
- Og da slipper ingen ut. - Se på det som hevn, Regina!
For å lure de barna til å brenne meg i min egen ovn!
Dette blir en hyggelig evighet likevel. I hvert fall for oss.
Kunne det ikke stått på engelsk?
"Kun et hjerte fylt med sann kjærlighet kan passere."
- Seriøst? - Man lærer mye i marinen.
- Men hva pokker betyr det? - Jeg tror jeg vet det.
Jeg må veie hjertet mitt for å se om min kjærlighet til deg er sann.
- Hva? - Sier du at det vi deler er...
- Det finner vi ut nå. - Jeg vet at du elsker meg.
Men sann kjærlighet er sjelden magi. Er du sikker?
Jeg er ikke sikker. Men hvem kan være det?
Vi må prøve.
Hvorfor innrømmer du bare hva du føler når en av oss er i livsfare?
Jeg vet ikke. Jeg har vel hatt på meg rustningen så lenge at jeg...
Av og til glemmer jeg at jeg ikke trenger den med deg.
Jeg prøver.
Det funket ikke.
- Emma, hva er galt? - Ta hjertet mitt av vekten!
- Killian! - Ta hjertet ditt!
Hva pokker er det?
Det er sann kjærlighet.
Emma, du valgte meg. Det var prøven.
- Cleo, du skremte vettet av meg. - Hva gjør du?
- Jeg kan ikke... - Det kan du, og det skal du!
Har du tilkalt sikkerhetsvaktene?
Tror du de vil be om å få se lisensen min og gi meg pengene?
- Alt de vil se er to forbrytere. - Så hvorfor er du her?
Foreldrene dine hadde nok grunner til å gi deg fra seg.
Hva hjelper det å vite dem? De ville ønsket at du tenkte på det du har!
Hva vet du om det?
Jeg vet ting, og du burde høre på meg.
Emma, se hva jeg risikerer ved å være her. Vi drar.
Dette er politiet. Kom ut med hendene over hodet.
Hold avstand.
Nei!
- Ambrosiaen er død. - Og har vært det en stund.
- Noen felte det. - Hades. Jeg visste det.
Hades gjorde det nok da Orfeus og Eurydike brukte dem til å rømme.
Hvorfor lyve for oss? Hvorfor sende oss etter død frukt?
Fordi han ikke vil at vi skal bli med ham til Storybrooke.
Jeg forstår det ikke. Den blinde heksas formularer er alltid svake.
Kanskje det ikke er hennes trylleformular.
Hades. Han vil ha oss fanget her.
- Den er åpen, men ikke lenge. - De burde ha vært her nå.
Vi kan ikke vente. Zelena, vi har ikke tid.
- Jeg kan ikke forlate søsteren min. - De er helter, de rekker det.
Uten min motstand, hva kan stoppe dem?
Greit, vi drar.
Hvor har du vært?
Du klarer fortsatt ikke å stole på Rumleskaft, pappa?
Du var alltid en følsom gutt.
Den er nok ikke åpen mye lenger. Skal vi?
Ikke enda. Timing er alt. Vær tålmodig, pappa.
Det må være frø eller noe annet som kan redde deg.
Hades lurte oss ned hit. Tenk på familien din og Storybrooke.
- Vi må dra! - Ikke uten ambrosia.
Vi finner en annen vel opp. Vi må dra.
- Blod? Jeg hørte ikke et skudd. - Det er ikke et skudd.
Glass fra vinduet. Jeg er så lei for det...
Ambulansen. Du klarer deg.
Nei, det er politiet. Ikke bli tatt her.
De hjelper deg. Jeg ringer familien din.
- Jeg har ikke familie. - Jeg så bildet av den lille jenta.
- Hun aner ikke hvem jeg er. - Hva?
Jeg tok det for ti år siden fra andre siden av gaten.
Du gav henne fra deg. Akkurat som de gjorde med meg.
Du klamrer deg fast.
Emma, gi slipp. Gi slipp.
Her borte! Det er blod!
Kom. Vi har ikke mye tid før portalen lukker seg.
- Hva er det? - Jeg blir ikke med deg opp.
- Det er ikke noe som kan redde meg. - Men du sa...
Det var for å få deg ut derfra.
Nei, jeg kom til underverdenen for å redde deg. Jeg drar ikke uten deg.
Jeg er redd for at vi ikke har det valget, skatt.
Jeg vil bare ta farvel her nede, uten at alle ser på.
Nei.
Vi har fått mer tid enn det som var meningen.
Du skulle ha gitt slipp på meg i Camelot. Ikke gjør samme feil igjen.
Jeg bare... Jeg vet ikke hvordan jeg skal ta farvel.
Så ikke gjør det. Bare lov meg en ting.
Om jeg hjalp deg å ta av rustningen, så ikke ta den på igjen
bare fordi du mister meg.
Jeg lover.
Men du må love meg noe også.
Ikke la meg være det du har ugjort. Gå videre. Ikke vent på meg.
Greit, skatt. Jeg tror jeg skal klare det.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
Ja, sir. Jeg er på sporet. Du har rømlingen din i kveld.
Og så den neste... Jeg vet det.
Det er en prøveperiode, men jeg klarer det. Ok.
Jeg må gå. Ha det.
- Hei. Kan jeg hjelpe deg? - Kanskje.
- Hvor fikk du det fra? - Så det er deg. Tasha Morris?
Jeg har aldri sett dette bildet før, men det ligner på meg.
Har jeg gjort noe galt?
Hør her... Jeg kjente din biologiske mor. Cleo Fox.
Herregud.
Her er alt jeg fant om henne. Jeg har tilgang til filer fra jobb.
Jeg bare tenkte at du ville vite hvor du kom fra.
Leter hun etter meg?
Hun er...
- Jeg er lei for det. - Takk.
Tusen takk.
- Kan du ta betalt for denne? - Selvsagt.
Jeg må sette i gang.
- Mamma! - Henry!
Emma, hvor er Krok?
Vi tar det senere. Vi må skynde oss.
Den blinde heksa kastet et trylleformular og fanget oss her.
Hun fikk det nok fra Hades. Han gjorde dette for å fange oss her.
- Så ambrosiaen... - Den var ikke der.
Så Krok... Han kan ikke dra?
Han kan gå videre.
Men han ville forsikre seg om at vi alle kom oss ut.
- La oss oppfylle ønsket hans. - Ja.
- Dere klarte det. - La oss komme oss vekk herfra.
Folk finner dem.
Tiden er snart ute. Vi bør dra. Vi vil ikke komme for sent.
- Nei. Er du klar? - Ja.
- Takk, sønn. - Gleden er på min side, pappa.
- Vent, noe er galt. - Føles det annerledes enn du husker?
Hva skjer? Hva har du gjort?
Det var ikke Robin Hoods hjerte jeg satte inn i deg.
Jeg visste at du eller skyggen din kunne holde øye med meg.
Mens du var distrahert, gav jeg Robin hjertet tilbake.
- Hva satte du inn i meg? - En vinsekk jeg fortryllet.
Fylt med vann fra Sjelenes elv.
- Nei. Hvorfor? - Skurker får ikke lykkelige slutter.
Jeg skal sørge for at du aldri får din.
Ha det, pappa. For godt denne gangen.
Portalen lukker seg! Henry, skynd deg! Løp!
Emma!
Jeg er lei for at det ikke var en annen løsning.
Da jeg kjøpte denne jakken, skulle den være en rustning.
For å beskytte meg fra å bli såret, men nå er den bare en påminnelse.
Om at jeg må beskytte de jeg elsker. Om at ingenting er viktigere.
- Du gjorde ditt beste for Krok. - Jeg vet ikke. Gjorde jeg det?
Jeg vet bare at jeg ikke kan miste flere. Vi drar.